![Němečková: Několikrát jsem chtěla skončit, dnes jsem na divadlo hrdá](/images-crop/302x170/article/19863/4-nemeckova-foto-2-PN.jpeg)
Němečková: Několikrát jsem chtěla skončit, dnes jsem na divadlo hrdá
Již dvacet let obohacuje olomouckou kulturní scénu nezávislé Divadlo Tramtarie. O tom, jak se…
foto: Michal Folta
28. 06. 2024 - 11:03
V neděli časně ráno skončil v hanácké metropoli festival Olomouc (o)žije, největší pouliční happening v České republice. Pořadatelé jednodenní akci chystali několik měsíců a dokázali do města přitáhnout desetitisíce lidí. Hrálo, zpívalo, promítalo, tancovalo se a tvořilo v ulicích, na náměstích, v kostelích, kavárnách, zahradách, dvorcích, průjezdech, výlohách či jen tak na chodníku. O tom, jaké je zákulisí akce a jak ji vnímá po čtyřech letech od zrodu, jsme si povídali s duchovním otcem festivalu Štěpánem Havranem.
Pro tebe festival rozhodně neskončil v neděli nad ránem, co tě čekalo a ještě čeká?
Je toho spousta. Musíme všechno uklidit, vrátit půjčené vybavení, poděkovat hudebníkům, partnerům, dobrovolníkům a dalším lidem, kteří nám na cestě k festivalové sobotě pomohli.
S festivalem je také spojeno hodně papírování. Ještě to pár dní potrvá, než dáme všechno dohromady.
Jaké máš první ohlasy?
Ohlasy jsou krásné jak od vystupujících umělců, tak od návštěvníků. Těší nás to. Ta energie, která se městem linula, byla nádherná.
Máš představu, kolik tu mohlo být lidí?
To je těžké odhadnout. Byly to desítky tisíc lidí, ale nerad se pouštím do těchto čísel.
Když by ses podíval na první ročník a na ten poslední, co je na nich stejné a co jiné?
V prvním roce vystupovalo kolem 60 kapel a dalších umělců. Letos jich bylo už dvojnásob. Máme radost, že festival umělce baví a dokážou mu vdechnout tak krásnou atmosféru. Návštěvníků je také více. To s sebou přináší logistické a organizační nároky, bylo potřeba posílit občerstvení, aby měli návštěvníci větší komfort. Také jsme přidali nové prvky jako diskuzní zónu, výstavu fotek na šňůrách, lidé mohli zhlédnout promítání studentských filmů nebo DJs v ulicích. Stejná, vlastně bych z reakcí řekl, že ještě větší, je radost hudebníků, se kterou lidem hrají.
Co tě na letošním ročníku potěšilo, a co rozladilo?
Je hezké od vystupujících, kteří mají zkušenosti s hraním po celé Evropě slyšet, že je to jedna z nejlepších akcí, jakých se zúčastnili. Těší nás, s jakou podporu se setkáváme při řešení mnoha problematických situací během akce. Když jsme například potřebovali připojit na elektřinu na Žerotínově náměstí, neznámá slečna nás ochotně napojila ve svém bytě. Akce by se neobešla bez podpory města Olomouce a Olomouckého kraje, které si moc vážíme. Zásadně mě nerozladilo nic. Člověka spíš mrzí některé organizační nedostatky a vlastní chyby, kterých se při organizaci dopustil.
Kde budeš nyní relaxovat?
Nyní se musím vrátit do své práce, ale pak mám naplánované hory. Jedu do Roháčů a v plánu jsou také švýcarské Alpy
Štěpán Havran se narodil 13. dubna 1988 ve Šternberku. Vystudoval Fakultu tělesné kultury na Univerzitě Palackého. Od dokončení studia se věnuje organizaci akcí, zkušenosti nasbíral mimo jiné na Ministerstvu zemědělství, kde měl na starosti marketing a akce na podporu malých farmářů po celé republice či akci Dožínky na Letné. Věnuje se ochotnickému herectví, rodiče ho odmala vedli ke hře na hudební nástroje, miluje cestování a túry po horách.
Dlouhou zimu 2020/2021 provázela spousta restrikcí spojených s pandemií virové choroby covid-19, které zcela zamezily pořádání kulturních akcí. Ty chyběly umělcům, kteří nemohli vystupovat, podnikům, které musely být zavřené, ale v neposlední řadě i návštěvníkům, obyčejným lidem, kteří se potřebují setkávat a čerpat z kultury optimismus a dobrou náladu. Štěpán Havran proto v době po zrušení protiepidemických opatřeních přišel s myšlenkou uspořádat netradiční městský festival, který v lidech opět vzbudí spontánnost, dostane do ulic hudebníky, radost, jižanskou energii a pohodu.
Nápad vykrystalizoval v akci s názvem „Olomouc (o)žije“. Přes 60 umělců nakonec hrálo v olomouckých ulicích nezištně pro radost sobě i lidem, bez nároku na honorář. Během večera mohli návštěvníci festivalu procházet centrem města a sledovat vystoupení desítek zpěváků, kapel a pouličních umělců přímo před kavárnami, vinárnami, bary a dalšími podniky. Žánrový záběr byl široký: hudebně přispěla třeba Moravská filharmonie, jazzoví muzikanti, popoví umělci či romská kapela. Vítána byla jakákoli příjemná, radostná hudba.
Jedním z cílů bylo rozjet kromě té organizované také improvizovanou část, totiž zapojit do vystupování i samotné návštěvníky. Každý si mohl přinést vlastní nástroj, zazpívat či zatančit. Motivací byly tzv. Happy points, kde si mohl kdokoli za písničku vysloužit drink, kávu či něco dobrého k jídlu. Myšlenku festivalu se podařilo bezezbytku naplnit, akci navštívilo tisíce spokojených lidí, kteří se těšili z dobré hudby a společnosti, a ve městě zavládla skvělá atmosféra.
První ročník festivalu v roce 2021 si odnesl Cenu města za Počin roku v Olomouci, v roce 2023 pak přišla i Cena Olomouckého kraje za nejlepší akci roku.
Již dvacet let obohacuje olomouckou kulturní scénu nezávislé Divadlo Tramtarie. O tom, jak se…
Obnovená Pekařovská pouť je velkým lákadlem. Jedná se totiž určitě o nejzajímavější venkovskou…
Co všechno s sebou nese čas prázdnin? Na první pohled je to doba bezstarostných dní, zážitků,…
Jakkoliv by si jeho jméno možná člověk spojil s docela jiným oborem lidské činnosti, je Leoš…
Šantovka tuto sobotu chystá velkolepý sportovní den. Ten nabídne desítky sportovních aktivit…
Olomouc – Rock, pop a pivo. Tradiční olomoucký festival, který patřil do kulturního kalendáře od…